Olen kivi.
Minä en liiku.
Laitan varovasti lunta suuhuni.
Niin se ei näe henkäyksiäni.
Odotan kärsivällisesti.
Päästän sen lähemmäksi.
Minulla on vain yksi ammus.
Tähtään sen silmään huolella.
Puristan sormella liipaisinta.
En vapise.
Minä en pelkää.
Olen jo iso poika.
Oletko valmis?
Ammu, Vasili!
Ammu!
Kaikki siviilit pois junasta!
Päästäkää siviilit ulos.
Tämä on sotilassaattue.
Vain urheat sotilaamme saavat jäädä junaan.
Saattue Stalingradiin.
Vain puna-armeijan sotilaille.
Syksy 1942.
Natsijoukot ovat murskanneet Euroopan.
Saksan Kolmas valtakunta on voimiensa tunnossa.
Hitlerin joukot tunkeutuvat Neuvostoliittoon
kohti Aasian öljykenttiä.
Tiellä on vain yksi este.
Kaupunki missä ratkeaa koko maailman kohtalo.
Stalingrad.
Armeijan ja kaikkien neuvostokansalaisten
täytyy puolustaa maamme jokaista millimetriä.
20. syyskuuta 1942
Uljaat toverit, Stalinin käskystä emme saa perääntyä askeltakaan.
Eteenpäin, toverit. Emme saa perääntyä.
Kuunnelkaa, mitä maamme äidit ovat kirjoittaneet pojilleen rintamalle:
Lapsemme Volodja, tiedän että...
Tiedän, että annat henkesi äiti-Venäjän puolesta.
Me kaikki tiedämme, ettet sinä peräänny.
Me kaikki olemme ylpeitä sinusta.
Isäsi ja veljesi ovat kaatuneet. Kosta puolestamme fasistilaumoille.
Takaisin laivaan.
Takaisin tai ammun. Pois kaiteilta!
STALlNGRADlN SATAMA
Paarit tänne!
Kiväärin kantaja ampuu.
Se jolla ei ole kivääriä, seuraa perässä.
Kun kiväärin kantaja saa surmansa,
häntä seuraava mies poimii kiväärin ja ampuu.
Kiväärin kantaja ampuu.
Se jolla ei ole kivääriä, seuraa perässä.
Kun kiväärin kantaja saa surmansa,
häntä seuraava mies poimii kiväärin ja ampuu.
Uljaan puna-armeijan sotilaat.
Nyt on edessä vain voitto tai kuolema.
- Perääntyjät...ammutaan. - Tarvitsen kiväärin.
Pelkureita ja pettureita ei säälitä.
Toivotonta. Perääntykää.
Perääntykää!
Turha yrittää. Perääntykää.
Neuvostoliiton nimeen, älkää perääntykö tai ammumme.
- Ei askeltakaan taaksepäin. - Ei armoa.
- Rintamakarkurit ammutaan. - Tulta!
Ei armoa pelkureille!
Antautukaa, venäläiset.
Pääsette takaisin kotiin.
Tämä ei ole teidän sotanne.
Liittykää saksalaisiin tovereihinne.
He ymmärtävät kärsimyksiänne paremmin kuin esimiehenne,
jotka lähettävät teidät kuolemaan.
Vihollisenne ei ole Kolmas valtakunta
vaan verenhimoinen Stalin ja hänen bolsevikkijoukkonsa.
Tulta!
"Vihollinen ei astu jalallaan Stalingradin maaperälle!"
Ottakaa hänen takkinsa, toveri komissaari.
Luvallanne, toveri komissaari.
- Ketä pitäisi tähdätä ensin? - Odottakaa...että kuuluu räjähdys.
- Osaatko ampua? - Jonkin verran.
Älä ammu. Tuo katsoo tänne.
Kiitos, toveri komissaari.
Poliittinen upseeri Danilov, 21. jalkaväkidivisioona.
20. syyskuuta 1942 nuori uralilainen paimen...
...saapui Volgan rannoille Stalingradiin.
Hänen nimensä oli Vasili Zaitsev.
Hän vastasi Stalinin kutsuun niin kuin tuhannet ennen häntä.
Aseenaan pelkkä kivääri hän näytti fasistihyökkääjille,
että heitä rangaistaan joka askeleesta äiti-Venäjän mailla.
Että heidän tiensä on noussut pystyyn.
Mitä pidät?
Tämä on aivan liikaa.
22. syyskuuta 1942
Toveri Stalin on määrännyt siviilit pysymään kaupungissa.
Takaisin!
Pysykää loitolla tai tulitamme.
Tehkää tietä toveri Stalinin lähettiläälle.
Noudatin käskyjäni.
Lähetin kaikki miehet taisteluun.
Mutta saksalaisilla oli ylivoima.
Heillä on tykistöä, lentokoneita ja tankkeja.
- Mutta mitä minulla oli? - Velvollisuus tehdä vastarintaa.
Tästä täytyy ilmoittaa johtajalle.
Mikäli haluat välttää muodollisuudet...
Minun nimeni on Nikita Sergejevits Hrustsev.
Tulin ottamaan ohjat käsiini.
Tämä kaupunki ei ole Kursk.
Eikä Kiev tai Minsk.
Tämä kaupunki on Stalingrad.
Stalingrad!
Joka on nimetty johtajamme mukaan.
Se ei ole vain kaupunki vaan symboli.
Jos saksalaiset valtaavat tämän kaupungin,
koko maa luhistuu.
Poikiemme täytyy nostaa päänsä pystyyn.
Heidän pitää käyttäytyä miesten tavoin!
He saavat lakata paskomasta housuihinsa.
Se on teidän tehtävänne.
Minä luotan teihin poliittisiin upseereihin.
Mikä on sinun ehdotuksesi?
Ammutaan perääntyneet kenraalit ja heidän esikuntapäällikkönsä.
Tehdään varoittavia esimerkkejä. Karkotetaan karkureiden perheet...
Annetaan heille toivoa.
Nyt vaihtoehtoina ovat joko saksalaisten tai omien luodit.
On toinenkin tapa. Rohkeus.
Rakkaus äiti-Venäjää kohtaan.
Aletaan julkaista armeijan lehteä, jossa kerrotaan tarinoita
uhrautuvuudesta ja urheudesta.
Miehet täytyy saada uskomaan voittoon.
Heihin täytyy valaa toivoa, ylpeyttä ja taistelutahtoa.
Tarvitsemme esimerkkejä, joista voi ottaa mallia.
Tarvitsemme sankareita.
Löytyykö täältä sankareita?
Kyllä, toveri. Ainakin yksi.
Minä olen tuossa. Vasili Zaitsev.
Tämä ei ole unta. Siinä on tosiaan nimesi.
Pääsimme etusivulle.
Sanaakaan ei ole muutettu.
Ymmärrätkö, mitä tämä tarkoittaa?
Kyse ei ole takasivusta eikä toisesta sivusta, vaan etusivusta.
Juttumme julkaistaan kaikkialla:
Kaukasuksella, Krimillä, jopa Uralilla.
Huomenaamulla itse Stalin nauttii aamiaistaan
Iukien sanojani ja painaen mieleensä nimesi.
Olemme kuuluisia. Hrustsev piti jutustani.
Hän ylensi minut yleisesikuntaupseeriksi.
Sinä pääset tarkka- ampujien divisioonaan.
- Hienoa. - Aivan.
Sehän on mahtavaa.
Mikä parasta, me teimme sen yhdessä.
Minulla tosin oli rankempi homma.
Kiitä onneasi, etten voi tapella vastaan.
Hrustsev käski pitää huolta sinusta. Olet tärkeä.
- Liian arvokas menetettäväksi. - Varo uusia lasejani.
Anteeksi, komissaari.
Olen kuuluisa. Me molemmat olemme.
Vasili, nuori uralilainen paimen, surmasi 12:nnen saksalaisupseerin.
Vasili Zaitsev ampui 23:nnen...
Ampui taas everstin...
Esimerkillinen mies.
Vasili Zaitsev surmasi 32:nnen...
Yhä useammat armeijamme miehet ja naiset
haluavat tarkka-ampujadivisioonaan oppiakseen Vasili Zaitsevin taidot.
Olen kivi.
Hengitän hitaasti.
Tähtään silmään.
Se olit tosiaan sinä.
Suuri Vasili Zaitsev.
Äitini peruna-pekonipannu on kaupungin parasta.
Kuulostaa hyvältä.
Hän ei usko silmiään, kun näkee sinut.
- Monta tänään? - Vain kaksi.
Mikset ampunut sitä viimeistä?
Tavallisen sotilaan takia ei kannata paljastaa asemiaan.
Siunausta.
Olemme sinulle paljon velkaa.
Rukoilemme puolestasi päivittäin.
Kuuntelemme joka ilta radiosta tarinoita sinusta.
Olette pärjänneet hyvin.
Vanhempani varastoivat tänne huonekaluja ennen sotaa.
Sasha, pane se pois heti paikalla.
Se on ladattu.
- Tätä tietä, toveri komissaari. - Kiitoksia.
Iltaa.
Toveri Zaitsev.
Mistä kaikki nämä kirjeet tulevat?
Maan joka kolkasta, rouva Filipov.
Tämä on Kuzbasista. Haluavat nimetä kaivoksen Vasilin mukaan.
Aloitetaan kaivostyöläisistä.
Ruvetaan hommiin.
Hyvät toverimme Kuzbasissa.
Kiitos ylistävästä kirjeestänne.
Ä-V-Ä-S-T-Ä.
Toivottavasti pystyn vastaamaan odotuksianne.
K-S-l-A-N-N-E'.
Odotuksianne.
Rouvaa kiinnostaa saksalainen kirjallisuus?
Naapuri se vain on.
Meillä on vieraita, Tanja.
Näytät tutulta.
Vasili Zaitsev.
Näin kuvanne lehdessä. Kiitos kaikesta, mitä teette.
- Hänen ystävänsä, komissaari...? - Danilov.
Tanja on minulle kuin tytär.
Hän hoiti Sashaa, kun työskentelin tehtaassa.
Ne kirjat ovat Tanjan.
- Sinunko nämä ovatkin? - Hän opiskeli saksaa yliopistossa.
- Missä? - Moskovassa.
- Meidän pitäisi kai... - Jatketaan vaan.
Se että haluatte nimetä kaivoksenne minun mukaani...
on suuri kunnia.
- K-U-N. - Tiedän miten se kirjoitetaan.
E'ikö meidän pitäisi korostaa, etten ole ainoa, joka taistelee?
Erinomainen ajatus. Sitä voi kehitellä pitemmällekin.
Ponnistelunne hiilituotannossa ovat sotaponnistelujeni veroisia.
Hiili kirjoitetaan siis h:lla.
Ja kaksi i:tä.
Sano, jos tahti on liian kova.
Ei tahti ole liian kova. Ajattelin, että haluat ehkä parannella tätä.
Menkää ihmeessä lepäämään. Kirjeet voivat odottaa huomiseen.
Meidän täytyy jatkaa. Ei meitä väsytä. Kiitos vaan.
Nämä ihmiset vaivautuivat kirjoittamaan meille.
Huomenna emme ehkä ole enää vastaamassa heille.
SAKSAN ARMElJAN ESlKUNTA 21. Iokakuuta 1942
Odotin jotakuta...muuta.
En ketään noin maineikasta.
Kai teillä on hyvä syy sekaantua tähän helvetilliseen tilanteeseen.
Armeijani ei sovellu tällaiseen taisteluun.
Eilen minun piti taas kerran ylentää 25 kersanttia
korvaamaan tarkka-ampujien surmaamat upseerit.
Tarkka-ampujat syövät väkeni taistelumoraalia.
Tämä kaupunki... on pelkkä raunioläjä.
Mutta Führer ei anna periksi.
Siitä on tullut hänelle arvovaltakysymys.
Meidän tulee luottaa Führerin vaistoon.
Hän on aina johtanut meidät voittoon.
Pääsemme kotiin jouluksi.
Miten aiotte löytää tämän nuoren venäläisen?
Järjestän asiat niin, että hän löytää minut.
Vasili! Herätys!
Tavaratalon luona on pulmia. Meitä tarvitaan siellä.
Hän piileskelee tuolla tavaratalossa.
Hän on täräyttänyt hengiltä jo 5 upseeria ja 2 konekivääriampujaa.
Kolmas kerros.
Neljäs ikkuna vasemmalta.
Neljäs ikkuna...vasemmalta.
- Näetkö hänet? - Näen.
- Osuma! - Hieno laukaus.
Haetaan tuntolevy.
Näkemiin, toveri komissaari.
Kiitos vieraanvaraisuudestanne.
- Voitte lainata mitä vain. - Mitähän esikunnassa sanottaisiin,
jos palaisin mukanani Goethen ja Schillerin kirjoja?
On siellä Marxiakin.
Määrättiinkö teidät siviilipuolustukseen?
Olen vapaaehtoinen.
Mikä sattuma, että tapasin teidät.
Toveri Hrustsev kertoi juuri eilen,
että tarvitsemme saksantaitoisia.
En voi. Tienoon nostoväki kärsii jo nyt miespulasta.
Saatte kymmenkunta sotilasta jokaisesta saksantaitoisesta.
Jään mieluummin taistelemaan.
Teistä olisi enemmän hyötyä esikunnassa.
Pysy täällä ja varmista selustamme.
Yritä pärjätä.
Mennään, Ludmilla.
Mene portaikkoon.
- Tämä on ansa. - Tiedän.
Siirry sivuun.
Hän on vielä täällä.
- Ne tulevat suoraan kohti. - Pysy aloillasi.
Hän on jossain tuolla.
Täytyy päästä ulos!
- Meidän täytyy päästä ulos. - Pysy aloillasi!
Mitä me teemme?
Pysy liikkumatta.
Paskat, minä häivyn.
Ei!
Mitä tässä sanotaan?
Uralilainen paimen saa uuden kiväärin.
Kaliiberi 7.62, kiikaritähtäin. Neuvostotuotannon ylpeys.
- Olen nähnyt sen läheltä. - Niinkö?
Pidin sitä jopa kädessäni.
Tunnen Vasili Zaitsevin hyvin.
VENÄJÄN ARMElJAN MAlHlNNOUSUALUE
Ludmilla ja Anton kaatuivat tänään.
Se oli minun syytäni.
Tuskin.
Siellä oli saksalainen tarkka-ampuja.
Johdin heidät ansaan.
- Mitä muuta? - Hän ei vaihtanut paikkaa.
Tarkka-ampujien ei ole tapana pysyä paikallaan.
Hän oli todella hyvä.
Hän osasi reagoida vaistonvaraisesti.
Hän oli askeleen edellä minua.
Koska hän tietää sinusta kaiken.
Hänen nimensä on König.
Majuri König. Hänet lähetettiin tappamaan sinut.
Etsimään sinut.
Emme olleet varmoja, pitikö tieto paikkansa.
Hän tuli Berliinistä pysäyttämään sinut.
Lähettivät huippuampujansa poistamaan kiusankappaleen.
- Mitä me tiedämme hänestä? - Hän Saksan armeijan majuri.
Hän johtaa tarkka-ampujien koulutusta Sussenissa.
Koulikov opiskeli siellä ennen sotaa.
Hän tuntee Königin kikat ja on tästedes mukanasi.
Baijerilainen peuroja metsästävä aatelinen
vastaan uralilainen paimen, joka metsästää salaa susia.
Kyse ei ole vain kansojen yhteenotosta.
Vaan luokkataistelusta.
Hyvä että olet iloinen.
Hänellä oli etu puolellaan. Ensi kerralla olette tasoissa.
Kukaan ei ammu yhtä hyvin kuin sinä.
Hänet on siirretty tänne.
Käyn katsomassa, onko siellä valmista.
Näytät hyvältä uudessa univormussasi.
Älä anna niiden viedä sitä sinulta.
Kyllä ne vievät.
Kuulin siitä saksalaisesta.
- Halusin toivottaa onnea. - Kiitos. Sitä tarvitaan.
Toveri Danilovin mukaan sinä kyllä voitat.
Mentiin.
Tulehan tänne, Vasili.
Hattu päähän niin näytät sankarilta.
Katso tänne.
Mahtava kaveri.
Lähditkö tosiaankin vapaaehtoisena rintamalle?
Miten vanha olet?
Ymmärrätkö tämän kaksintaistelun merkityksen?
Ammuitko ensimmäisen sutesi viisivuotiaana?
- Montako tänään? - Heidän paras ampujansa...
Se on merkki siitä, että heillä alkaa puntti tutista.
Kerro heille, miten aiot hoidella hänet.
Tai kerro se johtajallemme.
Hän pitää metsästystarinoista.
Miten ylpeänä hän katsookaan sinua.
Koko kansa katsoo puoleesi.
Anteeksi, isoisä.
23. Iokakuuta 1942
Metsästyspaikkaa ei valitse susi...vaan metsästäjä.
Opit sen varmaankin isoisältäsi.
Tässä tapauksessa minä olen riistaa.
Mutta tänään susi houkutellaan luolastaan.
Sopivaan paikkaan.
Mene sinä ensin, kun henkikultasi on kallein.
Ei, me vuorottelemme.
Ensi kerralla sinä menet ensin.
Ja sitten Volodja.
Jumalauta!
Uudet housuni. Otin nämä vasta eilen eräältä kapteenilta.
Olin 16 kuukautta Saksassa Sussenin koulussa.
Silloin vielä oltiin sakemannien ystäviä.
Kun Josif ja Adolf olivat hyvää pataa keskenään.
Etäisyys johtoon 160 metriä, vai mitä?
- 155. - Miten vaan.
Sinähän sen korjaajan hankit paikalle.
Vaihdetaan paikkaa.
Ilmapiiri muuttui saksalaisten hyökättyä tänne.
Minut heitettiin vankilaan.
"Miksi olit Saksassa?"
"Anteeksi vaan, mutta toveri Stalin minut sinne lähetti."
"Älä vieritä petostasi ylvään johtajamme niskoille."
"Tunnusta, kirottu vakooja."
Sirppiä niillä ei ollut, mutta vasara löytyi.
Ja minulta lyötiin hampaat kurkkuun.
Turha elätellä harhakuvia.
Sellainen tämä sosialismin ja autuuden kehto on.
Se korjaaja tulee.
Sain hänet jyvälle.
- Sapuska-aika, vai mitä? - Minä menen.
Liikettä niveliin sitten.
Äläkä läikyttele sitä matkalla, marxistipaskiainen.
Tässä on raportti vihollisen tarkka-ampujista.
Kaksi vartijaa ammuttu rautatieasemalla.
Tykistön tähystäjä pohjoisvyöhykkeellä.
Panssaridivisioonan luutnantti tehdasalueella.
Kolme puhelinlinjan korjaajaa työläisten asuntoalueella.
Meillä on myöskin uusi vanki, joka voisi kiinnostaa teitä.
- Toivottavasti vielä puhekykyinen. - Anteeksi, herra majuri?
Ei mitään.
Kerrohan, Volodja.
Missä rakennuksessa hän on?
En voi tietää sitä.
Hän on koko ajan liikkeellä.
Hyppii rakennuksesta toiseen.
- Missä kerroksessa? - En tiedä.
Se jää nähtäväksi.
Riisukaa hänet.
Pukekaa hänet Saksan univormuun.
He ovat jääräpäisiä.
Siinä mielessä ihan hyvää väkeä.
Ei voi kuin ihailla, kun he saavat jotain päähänsä...
Katsotaan, onko asiakkaamme paikalla.
Valmista?
Ja nyt kuuluisa uralilainen paimenemme,
varmistaa, että majuri König osuu, vaikka tämä pitää häntä idioottina.
Majuri König näkee hänet...
...tähtää kypärään,
ampuu, paljastaa paikkansa,
ja saa kuulan kalloonsa.
Tosin...majuri König ei ammu,
koska hän ei ole tuolla.
Eikö tuo äskeinen ollut vähän outo tapaus?
Hänet lähetettiin surman suuhun.
Epätavallista.
Eivät edes yrittäneet antaa tykistötukea.
Minä tässä olin typerys.
Eivät ne piittaa korjaajista.
Emmehän mekään ukrainalaisista.
Eivät ne lähettäisi majuria parin soltun takia.
Huomenna...tapetaan pari kenraalia.
Kumman vuoro?
Minun kai.
Huijari.
Koulikovia ei huijata. Minun vuoroni mennä ensin.
Ja sinun vuorosi saada reikä housuihin.
Voitonmalja.
Tämä tarkka-ampujatouhu on pitkittynyt liikaa.
Mitä se kaverisi puuhailee?
Hän tunnustelee, toveri Hrustsev.
Hän etsii saksalaisten heikkouksia ja valmistautuu huolella.
Meillä on ylellisyytenä vodkaa.
Samoin kaviaaria.
Mutta ei aikaa.
Me molemmat tiedämme sen.
Takaan, että hän onnistuu.
Hyvä. Teidän kohtalonne näyttävät nivoutuvan yhteen.
Kiirettä pitää, vai mitä?
Nappasin tämän keittiöstä. Eilisten juhlien tähteitä.
Rouva Filipov voisi ilahtua.
Varmasti.
- Näitä riittää, jos on nälkä. - Ettekös te ole juutalainen?
Uskontomme ei kiellä sampien syömistä.
Isäni näki kaiken tämän ennalta.
Tarkoitatteko sotaa?
Hän tiesi, että juutalaisviha oli juurtunut syvälle.
Hän säästi ostaakseen maata Palestiinasta.
Se oli hänestä ainoa paikka, minne me tosiaan kuulumme.
Ainoa maa, jota meidän tuli puolustaa.
Hän halusi, että oppisin käyttämään kivääriä.
Opettelin ampumaan.
Sota-aikana pitäisi unohtaa omat tunteensa,
mutta pyytäisin palvelusta.
Ihan mitä vain.
Haluan takaisin rintamalle.
Mitä on tapahtunut?
Hän ampui Koulikovin.
Vaikka Koulikov hyppäsi ensin.
Ampui hänet vauhdista.
Se oli mahdoton laukaus. En ole koskaan nähnyt sellaista.
Olet luvannut kansalle liikoja.
Minulla ei ole mitään saumaa häntä vastaan.
Älä puhu tuollaisia.
Entä jos pystymme jäljittämään hänet?
Meillä on yhteyshenkilö.
Saamme tietoa hänen lähipiiristään.
Ensi kerralla sinä olet askeleen edellä.
Lupaan sen.
Haluaisin pyytää palvelusta.
Minultako?
Kyse on Tanjasta.
Peremmälle.
Juuri silloin on lähempänä kohdettaan kuin kukaan muu.
Hänen kasvonsa näkyvät tähtäimessä.
Ja sen onko parta ajettu.
Vihkisormuksesta näkee, kuka heistä on naimisissa.
Ei siinä ammuta kaukaista hahmoa.
Univormun lisäksi näkee kasvot.
Eikä niitä kasvoja unohda.
Ne vaivaavat mieltä, ja uusia kasvoja tulee koko ajan lisää.
Pyysikö Danilov kertomaan tämän?
Hän pitää sinusta ja haluaa, että muuttaisit mielesi.
Kertoiko hän, miksi pyysin siirtoa?
Esikuntaan tuli aamulla lista.
Siinä lueteltiin siviilit,
jotka oli lähetetty Saksaan kolme viikkoa sitten.
Vanhempani olivat siinä joukossa.
30 kilometrin jälkeen...
saksalaiset pysäyttivät junan ja pakottivat kaikki ulos.
Heidät sidottiin yhteen keskellä siltaa.
Pareittain.
Äidit tyttäriinsä.
Ja avioparit toisiinsa.
Heidät asetettiin kaidetta vasten.
Sitten kutakin paria kohti ammuttiin yksi laukaus
ammusten säästämiseksi.
Se teki tehtävänsä.
Kuolleiden ruumiit painoivat muut veden alle.
Tiedän, että he kuolivat yhdessä.
He eivät olisi antaneet minkään erottaa heitä.
Tämä oli Koulikovin. Se on hyvä kivääri.
Hän poistuu turvapaikasta traktoritehtaan kautta.
Se on iso paikka.
Tiedän tarkan reitin.
Hän ryömii pitkin kourua ritilän alitse, sammioiden kohdalta.
Sitten hän poistuu työpajasta.
Välillä hän joutuu aukealle.
Pitkän käytävän alapuolella.
5. marraskuuta 1942
Onnea matkaan.
Tiedän tarkalleen, missä hän odottaa minua.
Kourun yli vievällä käytävällä.
Nappaamme hänet selustasta.
Pääsemme työpajan toiselle puolelle näitä putkia pitkin.
Seuraa minua.
Mene sinä tuonne. Minä menen tänne.
Helkkari!
- Ei hätää. - Mene takaisin.
Ei tässä mitään.
Ala mennä!
Pidä jalat piilossa.
Onnistu nyt.
Toveri Stalin pyytää teiltä vielä yhtä ponnistusta.
Maamme kohtalo on vaakalaudalla.
Samoin rakkaittenne kohtalo. Taistelemme heidän puolestaan.
Saksalaiset hyökkäävät täydellä voimalla.
Vain murto-osa sotilaistamme selviää.
Sinulla on hyvä koulutus ja kielitaitoa.
Jokainen kääntämäsi siepattu viesti säästää satoja henkiä.
Jokainen tulkitsemasi koodi tappaa tuhansia saksalaisia.
Sinun täytyy pysyä hengissä.
Vasili syntyi ampujaksi.
Meidät luotiin eri tarkoitukseen.
Vasili olisi samaa mieltä.
Missä Vasili on?
Pysy piilossa.
- Sano missä hän on. - Pysy siinä putkessa.
Pidä pääsi piilossa.
Rauhoitu.
Älä ammu.
Hän on tuolla.
Näetkö edessäsi olevan pylvään?
Siirry sen taakse.
Mene.
Yritä löytää iso lasinpala.
Lasinpala.
Näetkö polttouunin?
Takanani.
Tehtaan vasemmalla puolella.
- En kuule sinua. - Näen sen.
Näetkö nuo kaksi tuuletusrakoa?
Näetkö, että toisen säleikkö on hajalla?
- Näen. - Tee näin...
- Valmista? - On.
Kolme...kaksi...yksi.
Hei, Sasha.
Hän oli siellä, missä sanoit.
Melkein.
Hän on fiksu mies.
Kerropa hänestä.
Miksi hänet opetti ampumaan isoisä eikä isä?
Hänen vanhempansa ovat kuolleet.
- Puhuuko hän isästään? - Ei, hän ei tuntenut isäänsä.
Kävikö hän koulua?
Hän osaa kirjoittaa ja vastaa usein kirjeisiin.
- Tytöiltäkö hän saa kirjeitä? - Kaikilta.
- Onko kotikylässä tyttöystävää? - Ei siellä, vaan täällä.
Rakastaako se tyttö häntä?
Kyllä. Vasili on komea ja urhea.
Ja se tyttö on kaunis. Hän on täkäläisiä.
Hän kävi yliopistoa. He näyttävät hyvältä yhdessä
ja menevät naimisiin.
Niin ainakin luulisin.
Entä miksi sinä autat saksalaisia, Sasha?
He ovat vahvempia ja voittavat sodan.
Ja pidät suklaasta.
He kaikki tietävät kuolevansa.
Selviäminen hengissä on aina pelkkää plussaa.
Anteeksi.
Jokainen teekupponen ja savuke...
on juhlimisen arvoinen.
Monille meistä tämä voi olla viimeinen ilta.
Se täytyy vain hyväksyä.
Noutaja tulee kaikille.
Metsän sudet elävät kolme vuotta,
aasit taas yhdeksän vuotta.
Tuo on varmaan uralilainen sananlasku.
Täysin käsittämätön.
Aasi elää kauemmin, koska se on hyödyllisempi.
Ihan järkeenkäypää!
Metsässä ei ole aaseja. Keksit koko jutun.
Minä olen siis aasi.
Sinun ja Danilovin kaltaisten... täytyy selvitä tästä hengissä.
Oppineiden ja koulutettujen ihmisten...
Teitä tarvitaan sodan jälkeen.
Entä jos itse selviät?
Mitä hyödytön Vasili Zaitsev tekee sitten?
Haluan töihin tehtaaseen.
Isoisäni vei minut kerran tehtaaseen.
Siellä oli eräs mies.
Korkealla käytävällä.
Hän ei ollut pukeutunut sinisiin muiden tavoin.
Työnjohtajat eivät oikein tienneet, mitä he tekivät.
Mutta sille miehelle kaikki oli selvää.
Ajattelin, että joskus vielä...
minä voisin olla samanlainen.
Surullista unelmoida jostain, mikä ei tule käymään toteen.
Miksei muka?
Elät meitä kaikkia pitempään.
Sinusta tulee metsän vanhin aasi.
Vain 150 metriä erottaa saksalaiset Volgasta.
Koko maailma seuraa näitä metrejä,
jotka tekevät Stalingradista...
...sodan päänäyttämön.
Se ystäväsi Tanja...
- Oletko nähnyt häntä? - Hän on tarkka-ampujien luona.
Kerro majurille, että tehtaalle hyökätään tarkka-ampujien tuella.
Että Vasili on mukana.
- Olisi asiaa. - Kerro pois.
Et saa enää kirjoittaa minusta.
En pysty tappamaan häntä.
Ennen pitkää hän löytää ja tappaa minut.
Olen varoittanut puhumasta tuollaisia.
Tässä on kyse muusta.
Olet luonut minusta kuvan, jota minä en vastaa.
En jaksa kantaa sitä taakkaa. Haluan taistella.
Haluan taistella tavallisena sotilaana.
Ymmärrän.
Sinä vain et ole tavallinen vaan poikkeuksellinen sotilas.
Olen sinun luomuksesi.
En sen enempää.
Miksi kerrot tästä nyt?
Mitä on tapahtunut?
Mikä on muuttunut?
Puhuitko Tanjalle puolestani?
Harkitseeko hän vielä päätöstään?
En tiedä.
Syytä olisi. Hän on täällä paremmassa turvassa.
Hänelle on helpompi saada siirto.
Saksalaiset valmistelevat hyökkäystä keskustaan.
Propaganda pitää yllä taisteluhenkeä. Sinua tarvitaan.
Kerro mitä sait selville, Sasha.
Majurin saappaat olivat pölyiset.
Majuri luulee, että Sasha on loikannut.
- Tiedät, miten vaarallista se on. - Se pöly oli keltaista.
Sellaista pölyä löytyy
vain kemikaalitehtaan takaa, missä sitä on suuri kasa.
Mainiota.
Odota minua ulkona.
Sinulla ei ollut oikeutta käyttää häntä.
En käyttänytkään häntä. Hän itse halusi tehdä sen.
Arvaa miksi. Hän uskoo sinuun!
Kemikaalitehdas vallataan takaisin huomenaamulla.
Sasha on kertonut majurille, että olet paikalla.
Siksi sinun täytyy kytätä häntä.
- Taistelun keskellä. - Noudatan käskyjäni.
Suosittelen sinulle samaa.
Olen selvillä riskeistä. Kyllä sinä pärjäät...
...toveri.
Nuo ovat saksalaisia. Eilen siellä oli venäläisiä.
Ei ole enää pitkä matka.
Pelaat vaarallista peliä.
Haluan että voitat.
Tuolla se on. Jatka jokea pitkin.
Se on turvallista jonkin aikaa.
Hän on kuollut. Tämä löytyi hänen ruumiiltaan.
Teitä ei enää tarvita täällä.
Suokaa anteeksi, herra kenraali.
En usko...
Lennätte huomenillalla Berliiniin.
Pyydän teitä luovuttamaan tuntolevynne minulle.
Venäjän propaganda hyötyisi kuolemastanne.
Kaadutte tuntemattomana, jos olette kaatuaksenne.
Kerran oli jo käydä niin.
Ottakaa myös tämä ansioristi.
Se myönnettiin jälkikäteen jalkaväen luutnantille,
joka kaatui täällä taistelun ensimmäisinä päivinä.
Hän oli minun poikani.
Kaikki on hukassa, jos maihinnousualue vallataan!
Tule tänne.
Minähän sanoin.
Leikkisi meni liian pitkälle.
Olemme hukassa, jos hän tosiaan on kuollut.
- Tai sinä olet. - Tämä ei pidä paikkaansa.
Tuo siepattu viesti tuli heidän esikunnastaan.
Pitääkö heidän ripustaa ruumis esille, ennen kuin uskot?
Tämä on valetta.
Mainiota.
Vallan mainiota.
Kirjoitapa, että "Vasili Zaitsev ei ole kuollut!
"Hän söi tätä ja tätä aamiaiseksi.
"Ja tässä kuvassa hän lukee päivän lehteä."
Runoile pois vaan.
Mitä? Joenrannasta ei luovuta.
Viis siitä että puolet miehistä on menetetty.
Menetä loputkin tai tapa itsesi!
Onko hän palannut?
Varmaan pian.
Hän on myöhässä, koska hyökkäys mursi rintamalinjat.
Tulisitko ulos?
Kirjoitin sinusta äidilleni.
Hän halusi minun kertovan, että sodan jälkeen
perheemme tukee sinua, jos tarvitset apua.
Voit luottaa minuun.
Vasili on kuulemma kuollut.
Vasili Zaitsev ei näe rakkaitaan enää koskaan.
Antautuminen on ainoa toivonne.
Jokin harmittaa.
Zaitsevin kuolemako?
Turha sitä on peitellä ja häpeillä.
Sinäkin olet venäläinen.
Älä usko tuota.
Pelkkää propagandaa. Hän ei ole kuollut.
Arvaatko miksi?
En ole vielä tappanut häntä.
Kerron sinulle salaisuuden.
Koska sinuun voi luottaa.
Sinun täytyy luvata, ettet kerro kenellekään.
Lupaatko?
Löysin loistopaikan.
Se on rautatieaseman ulko-oven luona.
Piiloudun vesitorniin.
Odotan häntä siellä huomenna.
Saat nähdä, että hän tulee.
Niin kuin aina ennenkin.
Lupaa myös pysyä tästedes kotona.
Lupaatko sen?
Hän on elossa eikä jätä meitä pulaan,
koska Vasili on ikuinen.
Missä olet ollut? Sinua on etsitty kaikkialta.
Etkö kuullut, että olin kuollut?
Tai ainakin...uljas tarkka-ampuja Zaitsev...
...Vasili oli kuollut.
Kun taas se oikea.
Eli minä.
Minä nukahdin ja hukkasin tilaisuuteni.
Sen jälkeen piilottelin nurkassa
mieheltä, joka haluaa tappaa minut.
Puhun Hrustsevin kanssa.
Pääset takaisin vanhaan divisioonaasi.
Missä Tanja on?
Hän on turvapaikassa.
- Kävin jo siellä. - Sanoin hänelle, että olet elossa.
Majuri sanoi, että muut saksalaiset valehtelevat.
Ja että odotat häntä aseman luona.
Voi sinua, Sasha.
Arvasin.
Tiesin, että olet elossa.
- Miten niin? - Vastahan tässä on tavattu.
Rukoilin ensimmäistä kertaa sitten lapsuuden päivieni.
Kun avasin silmäni, näin Sashan, jolla oli minulle hyviä uutisia.
Hän on mieltynyt sinuun vielä enemmän kuin minä.
Tiedoksi sotilasjohdolle.
Haluan ilmoittaa komentajalle
muutoksista sotilas Vasili Zaitsevin taistelutahdossa.
Hän on yrittänyt toistuvasti vältellä velvollisuuksiaan,
vähätellyt voitonmahdollisuuksiamme ja kylvänyt tappiomielialaa.
Kaksintaistelun venyminen natsien tarkka-ampujan kanssa
johtuu ilmiselvästi siitä, ettei hän usko kommunismiin.
Huomenta, Sasha.
Hän tiesi taas tarkalleen, missä minä olin.
Eikö se ole outoa?
Vain me kaksi tiesimme kyttäyspaikkani.
En minä soimaa sinua.
Olet ollut hyvin urhea.
Olet valinnut, kummalla puolella olet.
Et vain ole minun puolellani.
Me olemme sotilaita.
Me olemme vihollisia. Kyllä sinä ymmärrät.
Minua suututtaa, ettet pysynytkään kotona.
Minua suututtaa, että sinä pakotat minut tekemään tämän.
En tiedä ketään, joka rypistelisi otsaansa noin paljon unissaan.
Kauanko olet katsellut minua?
Koko yön.
Olet kuorsannut tuntikausia.
En minä kuorsaa.
Röhkit kuin porsas.
Ja varmaan puhunkin unissani?
Minun pitäisi kertoa yksi asia.
Junassa...
...matkalla tänne...
...olimme samassa vaunussa.
Näin sinut.
Luit kirjaa ja nukahdit.
En tohtinut katsoa, kun olit niin kaunis.
Olit pelottava.
Jälkeenpäin ajattelin sinua lakkaamatta.
Se sai minut hymyilemään.
Sitten ajattelin kaikkia miehiä, jotka saisivat pidellä sinua.
Ja saada sinut nauramaan...
Mitä onnenpekkoja.
Ja nyt minä saan olla vierelläsi.
- Kuorsasinko minä? - Kuin porsas.
Luoja!
Ei.
Päästä irti.
- Päästä irti. - Juuri tätä hän haluaa.
Juuri tätä hän haluaa.
Hän tappaa sinut.
Hän tappaa sinut ja sen jälkeen minutkin.
Juuri tätä hän haluaa. Lupaan nitistää hänet.
Tuon sinulle hänen kiväärinsä.
Tarvitsen apuasi.
Lähtekää heti, voimme menettää Stalingradin.
Viimeiset veneet ovat lähdössä.
Saat kulkuluvan. Olet turvassa vastarannalla.
Autamme viemään tavarasi lähtöpaikalle.
Minä en lähde. Tämä on kotini.
Ja Sashan koti. En voi lähteä täältä.
Minun täytyy kertoa teille jotain.
Sitä on hyvin vaikea ymmärtää.
Kyse on Sashasta.
Hän on loikannut saksalaisten puolelle eikä palaa koskaan.
Varjelkoon.
Hänestä on tullut petturi.
Poikaparka.
Mitä menikään tekemään.
Hän siis jää sinne?
Niin, hän jää sinne.
Eihän näin pitäisi sanoa,
mutta ehkä se oli parhaaksi.
Hän on turvassa, jos saksalaiset voittavat.
Väärinhän se on, mutta ehkä hän valitsi oikein.
Täällä tarvitaan lääkäriä!
Minulla on kulkulupa. Teidän täytyy päästää hänet yli.
Olkaa kiltti.
Hän ei voi selvitä.
Kyllä selviää. Hän on tyttäreni.
Säästäkää tyttäreni.
Hyvä on sitten. Nostakaa tämä kyytiin.
Olen kunnossa. Minut evakuoidaan vastarannalle.
Pidä huolta itsestäsi, Sasha.
Missä se majuri on?
Parin tuuman päässä kasvoistasi.
Olin typerys, Vasili.
Ihminen ei muutu miksikään.
Ei mitään uutta ihmistä ole.
Yritimme kovasti luoda tasa-arvoisen yhteiskunnan,
missä ei tarvitsisi kadehtia naapuriaan.
Mutta aina on jotain kadehdittavaa.
Hymy...ystävyys.
Tekee mieli anastaa jotain, mitä ei itsellä ole.
Sosialistisessakin maailmassa
on aina rikkaita ja köyhiä.
Lahjakkaita.
Lahjattomia.
Rakastettuja.
Vähemmän rakastettuja.
Tanja ei enää palaa.
Hän on kuollut.
Hän menehtyi kranaatin sirpaleeseen.
Se kävi nopeasti. Hän tuskin edes huomasi sitä.
Hän olisi tullut luoksesi
vietyään rouva Filipovin veneeseen.
Hän oli tulossa luoksesi. Hän oli oikeassa.
Olet hyvä ihminen.
Haluan auttaa sinua.
Anna minun tehdä vielä yksi asia.
Vaihteeksi jotain hyödyllistä.
- Paljastan majurin piilopaikan. - Älä tee sitä.
Älä!
KAHDE'N KUUKAUDE'N KULUTTUA... 3. helmikuuta 1943
Tämä päivä, 3. helmikuuta 1943, on pahaenteinen Hitlerille
ja sadoilletuhansille saksalaisille sotavangeille.
Tämä on unohtumaton toivon päivä äiti-Venäjälle
ja Neuvostoliiton kansalle.
180 päivää kestäneen raivoisan ja kiduttavan taistelun jälkeen
sekä sotilaidemme urheuden ja uhrautuvuuden ansiosta
uljaan puna-armeijamme komentaja
sai ehdottoman antautumisen saksalaisilta fasistihyökkääjiltä.
Täältä ei löydy sellaista nimeä.
Tässä on sairaalanne osoite ja hänen nimensä.
- Niin mutta hän ei ole täällä. - Hän ei ole enää täällä.
Kyllä kai hän on täällä, kun lähetti tämän kirjeenkin.
Uskokaa nyt, ettei täällä ole ketään Tanja Tsernovaa.
Saatuaan lukuisia Leninin kunniamerkkejä
Vasili Zaitsev kohosi kansallissankariksi.
Hänen kiväärinsä on Stalingradin historiallisessa museossa
natsi-Saksan kukistumista kuvaavien voitonmerkkien joukossa.